Csak tudod, az a gáz, hogy ezek szinte kivétel nélkül nagyon távol a frontoktól készülnek.
Az ukrán "fegyveres banditák"* nem az orosz haderő ellen harcolnak, hanem Ukrajnai állampolgárok ellen. A civileket ért atrocitások nem járulékos velejárói az ukránok hadviselésének, hanem célpontjai. Donyeck és a többi város civil infrastruktúráinak és lakóinak módszeres tüzérségi támadásaira lehetett mondani, hogy mellé ment, járulékos veszteség vagy épp szélsőséges oroszgyűlölők önntevékenysége. De ez mi? És nem csak, mikor odarögzítik az oszlophoz, fához, hanem mikor fiatalokat gyűjtenek be és rugdosnak véresre; vagy épp az alapján tekintenek valakit ellenségnek, hogy miként nevezi a kenyeret (egy ukrán fegyveres dicsekedett leleményes módszeréről).
*gondolkoztam, hogy milyen kifejezés illik rá, de se nem rendőrök, se nem katonák; csak felfegyverzett "emberek".
Nem akarok nagy vitába bele menni, de sokszor azt látom, hogy úgy nézed, mint ha a történelem az orosz támadás első percétől kezdődne, az előtt meg semmi sem volt. Lehet, így is, mindenkinek "szuvenír" joga, csak szerintem ez eléggé téves következtetésekhez vezet.