Nos, az ideális, a Leopárd 2 A/5., mint harckocsi.
Önjáró tüzérségi eszköz, a Panzerhaubitze 2000.
Figyelembe véve hazánk, valamint a közép-európai térség földrajzi és éghajlati viszonyait, mindenképp a lánctalpas eszköz az ideális megoldás. Természetesen, ez érvényes, a harckocsikkal együttműködni tudó páncélozott gyalogsági harcjárművekre is. 4 évszakos a térség, átszegdelt tereppel, a sok csapadék folytán általában laza talajjal. Valamint, régi tézis de helytálló, a kis haderő, korszerű technika, jól kiképzett legénység, a siker titka, esetünkben is. Werth Henrik vezérkari főnök emlegette ezt egykoron, igaz rég volt, de ma is megállja a megállapítása a helyét.
Az éghajlati és földrajzi viszonyok mellet a realitás persze az is, hogy figyelembe vesszük hazánk anyagi terhelhetőségét és szomszédaink lehetőségeit. Ebben az esetben azt mondom, gondolhatunk, rövid távon a T-72 harckocsik, T-90-re korszerűsítésében, illetve a Gvozdika önjáró tarackok ismételt hadrendbe állítására. Viszont ez esetben, ismét lesz valami Orosz függőségünk a fegyverzetet illetően, NATO tagságunk ellenére. Valamint, néhány évre tolná ki csak az ilyen típusú harceszközök cseréjét. Persze az említett eszközök, "hús vér valóság", vagyis megvannak itthon, nem kell beszerezni őket.